Елисавета Багряна
Безумие

chitanka.info

Каква тревога в тази ветровита нощ души?

Защо така се люшкат голите тополи?

Какво се кърши и събаря, и руши,

и кой тъй охка, плаче и се моли,

за миг замлъкне и застене пак.

Наблизо тука някой ли умира?

Защо гората се заканва като враг

и Орион блести над нас като секира?

В такава нощ, навярно, заговорниците бдят,

неугасимите пожари се разгарят,

самоубийците решават своя път…

— Какво се взира той? Защо не кара —

пропяха вече третите петли!

Как свири вятъра в жиците… Почакай!

Защо пръхтят конете, сепнати и зли,

какъв е този вик, преследва ли ни някой? —

Но аз не съм принцеса, ти — владетел и деспот,

не искаме ни скиптри, ни корони,

не ни тежи греха за ничий взет живот,

не носим царски хрисовул — не гоним

и никому не ще мъстим в света…

Ний тръгнахме, с очи разтворени и влажни,

да уловиме — сянката на любовта,

да спрем — на щастието кулите миражни!

Издание: Елисавета Багряна. „Амазонка. Избрана лирика в два тома.“ „Български писател“. С. 1973

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.